![](/image/47765/Libanon-case-1-Foto-2-Racha-El-Daoi-Flyktninghjelpen.jpg?width=768&height=384&focalPoints=MTE5OSwxMDg%3D)
Han og familien levde som palestinske flyktninger i Syria frem til 2012. Da måtte de flykte for annen gang. Nå bor de i en landsby i Bekaa-dalen i Libanon, men der har de verken lovlig opphold eller bevegelsesfrihet. Derfor håper familien på å bli gjenbosatt i et nytt land.
– Vi voksne klarer oss, det er barna som betaler prisen. De mister skolegang, og med det fremtiden sin.
Den femten år gamle nevøen hans, Abed*, måtte slutte på skolen da han ble femten fordi han ikke har dokumenter for lovlig opphold i Libanon.
– Jeg skulle ønske jeg kunne fortsette utdanningen min, men her er det umulig, sier Abed.
Nabil mener utdanning er de unges beste våpen. Han skulle ønske døtrene hans kunne fortsette å studere. Nabils kone var engelsklærer i Syria. Nå tør hun ikke jobbe i frykt for å bli utnyttet eller trakassert.
– Det er mange som utnytter flyktningene fra Syria. De fleste har ikke lovlig opphold og kan derfor ikke rapportere om utnyttingen til myndighetene. Jeg vil ikke at min kone skal oppleve det, sier Nabil.
Mangler lovlig opphold
– Vi forlot Syria fordi vi ikke ville være en del av det som skjedde der. Vi ville at barna våre skulle være så langt unna krigen som mulig, forteller Abeds far, Ezzat (51).
Han hadde aldri trodd at livet i Libanon skulle bli så vanskelig. Fire av fem syriske flyktninger i landet har ikke lovlig opphold.
– Ingen i familien har oppholdstillatelse, og det er umulig å få det.
Ezzat forklarer at palestinske flyktninger fra Syria sliter mer enn andre flyktninggrupper i Libanon.
– Vi har blitt drevet på flukt to ganger og vi blir diskriminert hele tiden. Vi får ikke en gang lov til å arbeide.
![](/image/47764/Libanon-case-1-Foto-1-Racha-El-Daoi-Flyktninghjelpen.jpg?width=768&height=432&focalPoints=MTMwMywzMTI%3D)
Gjenbosetting er løsningen
Nabil og Ezzat snakker om muligheten for gjenbosetting til et nytt land. De er enige om at flere land bør ta imot flere flyktningfamilier.
– Jeg vil bare sikre barna mine et godt liv. Jeg ønsker ikke noe mer. De burde kunne få skolegangen de fortjener. Men vi må bosettes i et annet land for at det skal skje. Det er eneste mulighet for å gi dem en bedre fremtid, sier Ezzat.
Nabil er enig.
– Det ville betydd en bedre fremtid og et rikt og verdig liv, det er i hvert fall slik jeg ser det for meg.
Han tror ikke situasjonen i Syria snart blir bedre. Fremtiden for palestinske flyktninger er uansett usikker.
– Det ser ikke ut som vi palestinere vil få muligheten til å reise tilbake uansett, så vi trenger et alternativ.
*Abed’s navn er endret av hensyn til hans anonymitet.