![](/image/47141/Kvoteflyktning.jpg?width=768&height=384&focalPoints=MzA5OSwxNjk1)
Hva er egentlig en kvoteflyktning?Vi mener Norge bør ta imot minst 5000 kvoteflyktninger – men hva er egentlig en kvoteflyktning og hvorfor har vi plass til flere? Vår kollega Pål forklarer.
Posted by Flyktninghjelpen on 27. september 2017
En kvoteflyktning er en flyktning som overføres til et nytt land etter avtale med FN, fordi de ikke kan få hjelp og beskyttelse der de er. Stortinget fastsetter en kvote for hvor mange kvoteflyktninger Norge skal ta imot.
Den eksisterende kvoteflyktningavtalen, der Norge lovte å ta imot 8.000 syriske kvoteflyktninger over tre år, løper ut i år. Det betyr at det er opp til det nye Stortinget å bestemme Norges internasjonale forpliktelser for 2018.
Her er fem grunner til at vi mener Norge bør ta imot flere kvoteflyktninger:
Les mer om våre innspill til statsbudsjettet her
For å håndtere fluktkrisen er alle land, inkludert Norge, nødt til å ta del i en internasjonal ansvarsdeling. I dag er 65,6 millioner mennesker på flukt. Halvparten av disse er barn. I tillegg til krigene i Syria og Irak, flykter mennesker fra angrep på sivile i Sør-Sudan, Den Sentralafrikanske Republikk, DR Kongo og Myanmar. De aller fleste søker beskyttelse i eget land, eller i det som ofte er relativt fattige naboland. Libanon, som er på størrelse med Rogaland og har færre innbyggere enn Norge, huser over én million syriske flyktninger. Et fattig land som Uganda har tatt imot én million flyktninger fra Sør-Sudan. De trenger at flere land er med å ta sin del av ansvaret.
Kvoteflyktningsordningen er et trygt alternativ til båtsmuglerne. Mennesker på flukt drar ofte ut på lange, farlige og dyre reiser for å komme i sikkerhet. Asylsøkere har ofte reist gjennom hele Europa, krysset elver og hav, for å komme hit. Kvoteflyktningsordningen utgjør ett av få lovlige alternativer til båtsmuglere og farlige grensepasseringer. Norge bør ta imot flere kvoteflyktninger for å sikre at de aller mest utsatte flyktningene får reise trygt til et land der de kan få nødvendig beskyttelse.
Kvoteflyktningsordningen sikrer de aller mest sårbare. Ved å ta imot kvoteflyktninger, gir vi nytt håp til statsløse flyktninger, politisk forfulgte eller spesielt utsatte barn og kvinner som ikke kan få beskyttelse der de er. Det er med andre ord ikke et spørsmål om å hjelpe "her" eller "der". Vi er nødt til å gjøre begge deler, fordi det finnes mennesker som ikke kan få tilstrekkelig trygghet i "nærområdene".
Behovene er langt større enn antallet tilgjengelige kvoteflyktningsplasser. FN beregner at rundt 1,2 millioner mennesker har behov for kvoteflyktningsplasser neste år. Det er litt flere enn tidligere år – og langt flere enn de som faktisk får et tilbud i dag. I tillegg ber FN sammen med EU om at Norge tar imot flere kvoteflyktninger fra Afrika, i et nytt felleseuropeisk program. For å møte behovene, må land som har kapasitet ta imot flere kvoteflyktninger. Norge har sluttet opp om New York-erklæringen for flyktninger og migranter som slår fast at: "Det er vårt mål å bidra med kvoteflyktningsplasser og andre lovlige ordninger for opphold på et nivå som gjør det mulig å møte de årlige behovene som FNs høykommissær for flyktninger identifiserer".
Færre kommer hit. Derfor har vi kapasitet til å hjelpe flere. Grensene inn til Europa er stengte, og Norge er blant landene i Europa som har hatt størst nedgang i antall asylsøkere i 2016 og 2017. Vi har de laveste ankomsttallene på over 25 år. Derfor har utlendingsdirektoratet nå ledig kapasitet til å behandle saker. Dessuten sier mange norske kommuner at de kan ta i mot flere flyktninger.